Наукові основи проектування складів штукатурних розчинів - Paruta, Valentyn; Gnyp, Olha; Lavreniuk, Leonid; Bachinsky Vyacheslav, Bachinsky Vyacheslav; Grynyova, Iryna (Збірник наукових праць Галузеве машинобудування будівництво, 2019)
Збільшення висотності будівель, застосування нових стінових матеріалів, вимагає переосмислення підходу до проек- тування складів штукатурних розчинів. Вирішити поставлене завдання в рамках існуючих принципів неможливо. У статті проведений аналіз системи «штукатурне для кладки покриття» на стадіях твердіння і експлуатації, виявлені руйнівні чинники і механізм її руйнування. Відмічено, що основною причиною руйнування системи є деформації і напруги, що виникають в кладці, штукатурному покритті і контактній зоні між ними, із-за силових дій, температури і вологості, агресивних рідин і газів. Проведений аналіз показав, що зменшити кількість тріщин в штукатурному по- критті, на стадії тверднення, понизити напругу в системі, можна шляхом підвищення водоутримуючої здатності роз- чинної суміші, зменшення усадки і модуля пружності штукатурного покриття, підвищення його еластичності. Для цього запропоновано використовувати дрібний заповнювач і наповнювач з низьким модулем пружності, редіс- персні полімерні порошки і ефіри целюлози, полімерну фібру для мікродисперсного армування та ін. Для оптимізації рецептурних параметрів розчинної суміші використовували п’ятифакторний експеримент. Отримані дані свідчать про те, що запропонований підхід дозволяє отримувати штукатурні розчини з фізіко-механічними характеристиками що забезпечують оптимальні умови роботи «кладки- штукатурне покриття». Застосування запропонованих компоне- нтів дозволяє підвищити водоутримуючу здатність розчинної суміші, зменшити усадку штукатурного покриття і кі- лькість тріщин на стадії тверднення. Збільшити еластичність і знизити модуль пружності штукатурного покриття, напруги в ньому і швидкість розвитку тріщин на стадії експлуатації, що дозволить підвищити його довговічність і стінової конструкції.